TIHASE KALENDER
Vitali Bianki jutustuste motiividel
SUVI
Vahva! Kõigil on lapsed sündinud. Marjad! Puuviljad! Suvi!
Kohutav! Keegi nutab. Näsib ja nutab.
Üks, kaks, kolm, neli. - Üks, kaks, kolm, neli.
Üks, kaks... - Kohutav, keegi näsib ja nutab.
Ta tassib mu lapsukesed minema. - Ei, minu omad.
Mitte teie omi. - Ei, minu. - Minu! - Ei, minu!
Kes sa oled? - Karupoeg olen.
Karupoeg? - Jah.
Kuidas sa siia sattusid? - Ma elan siin.
Siis sina nutad siin? - Mina.
Nii suur! - Ja nii paks!
See on sellepärast, et ma alles talvel sündisin.
Ja söön, palju söön.
Piripill!
Mitte minu pojakesi. - Ei, ikka mitte minu lapsukesi.
Ei, mitte minu pojakesi. - Mitte minu omi.
Sa vaid vaata, kui palju lapsi on sündinud. Kui lõbus! Aga miks sina nutad?
Ma ei tea.
Jah, neid on palju, nad mängivad. Aga mina olen üksi.
Ainult muudkui söön ja söön.
Korralagedus! Palju olen ma teile rääkinud, et majas peab olema puhtus?!
Ärge sõbrustage, kellega juhtub. - On need "kellega juhtub" minu lapsed?
Need on teie - "kellega juhtub"! Ei, teie! - Ei, teie! - Ei, teie, teie!
Külakuhja!
Oi, kui kenakesed!
Ja kõik üksteisele nii sarnased. - Õed ja vennad on alati sarnased.
Tahan vennakest ja õekest. - Aga sa vali keegi nendest.
Karavai, karavai, keda soovid, vali vaid.
Vennakest või õekest?!
Mida veel ei taha?! Õeks-vennaks öökullile saab olla vaid öökullipoeg.
Huligaansus! Rebase sugulaseks saab olla ainult rebane.
Tahame karupojaga mängida! - Tahame tema juurde!
On vaja ta ära ajada. - Minema hirmutada.
Sain aru. Talle on vaja omasugust, talle sarnast karupoega.
Aga kust seda võtta? Manjunja ütles, et karud on haruldased loomad.
Nad on isegi punasesse raamatusse kantud.
Välja mõtlesin. Kui külvata viljatera, kasvab viljapea.
Kui istutada karupoeg, kasvab karude puu.
Oi, mis see on?
Ei karda. - Ei anna minema kihutada.
Pole midagi, me veel näitame, mida suudame! - Näitame!
Oi, keegi kõditab mu kandu.
Ilmselt hakkasid tal juured kasvama. - Ilmselt.
Juuri pole näha. - Pole veel kasvanud?
Oi, mis nali see on?
Te lõhkusite oma vasaku jalaga mu toidulao.
Karud sünnivad talvel urus, mitte suvel puu otsas. Selge?!
Tahan vennakest või õekest.
Tervist! Mina olen triiton. - Oi, tere!
Triitonike, kas tahad olla karupojale vennaks? - Tahan, ta hakkas mulle kohe meeldima.
Aga järsku ütleb ta ema, et triitonipojad peavad sõbrustama ainult triitonitega?
Ei ütle. Sõbrustage aga, mul pole kahju.
Mul on nii palju lapsi, et kõigi järele nagunii ei jõua valvata.
Palju teil lapsi on?
Ei tea, pole üle lugenud. Paarsada, mitte vähem.
Nüüd on mul vennake.
Hurraa! Karavai, karavai, keda soovid, vali vaid.
Aga ma juba valisin.
Korralagedus! - Huligaansus!
Öökullid sõbrustagu vaid öökullidega. - Ei, rebased vaid rebastega.
Ei, ei, öökullid rebastega. - Seda mitte! Rebased öökullidega.
Lõpetage kraaklemine, elame ju samas metsas.
On suvi, kõike on külluses. Miks jageleda?!
Kui sarnased nad on!
See on selle pärast, et nad armastavad teineteist.
Jutustas Pastella